Fågelmatningens historia

Man har matat fritt levande fåglar i tusentals år på grund av olika skäl. Redan i antikens Rom födde man upp och matade duvor. Den första kända personen som matade fritt levande fåglar var St. Serf, en skotsk munk som levde under 500-talet. Enligt legenderna lyckades han tämja en rödhake genom att mata den direkt från handen.

Att mata fåglar blev vanligt i Europa och Amerika redan under 1700-talet och pågick under hela 1800-talet. Efter andra världskriget ökade fågelmatningen snabbt, då fågelskådandet småningom växte sig till en fritidssysselsättning även för den stora allmänheten.

Hundratals år gamla traditioner i Finland

– Jag misstänker att fågelmatningen i Finland har traditioner som sträcker sig hundratals år tillbaka i tiden. Förvisso är det ur historiskt perspektiv svårt eller omöjligt att särskilja fågelmatning med ”fågelskyddsmotiv” och den uråldriga utfodringen av fågelvilt då man ville öka villebrådet med matfällor, berättar docent Timo Vuorisalo.

Att sätta ut havrekärvar till fåglarna är en gammal finsk sed.

– Att förse fåglarna med havrekärvar på gårdarna på landsbygden och i städerna kan ha en anknytning till den kristna traditionen att man skall vara snäll mot djuren under jultiden. En annan tolkning enligt forskare är att det kan vara fråga om en nordisk kvarleva från förkristen tid då man använde sädesoffer som offergåva, säger Timo Vuorisalo.

Enligt tidningsartiklar från slutet av 1800-talet, matade man allmänt fåglar under vintern i städerna. Zacharias Topelius rekommenderade att man skulle ge till fåglarna sädeskorn, brödsmulor och talg. År 1900 rekommenderade Aukusti Juhana Mela att man skulle mata fåglarna med frön, brödsmulor och osaltade späck- och köttbitar. Tidningarna rekommenderade även användning av ogräsfrön och rönnbär i matningen.

Fågelbordets historia

År 1916 gav Benjamin Ståhlberg ut boken ”Lintusuojelus”. I boken rekommenderade han till fåglarna rått kött, fett samt kokta morötter och rovor. Från dess har maten som erbjuds fåglarna ändrats en hel del. Nuförtiden ger man till fåglarna allmänt havrekärvar, solrosfrön och jordnötter. Användningen av fågelbord till fågelmatningen blev allmänt i Finland först efter krigsåren.

Zacharias Topelius uppmanade redan på 1870-talet att man skulle ge mat till fåglarna och beskrev hur man skulle bygga fågelholkar. Ornitologen Karl Rudolf Hans von Berlepsch (1857–1933) anses vara den som utvecklade fågelbordet. I von Berlepsch bok ”Om fågelskyddet” beskrivs byggande av fågelholkar omfattat. Man vet dock att man redan under 1840-talet hade satt ut starholkar i Helsingfors.

Gårdsplanskrysset (Pihabongaus) 2024 – kult, enkelt, nyttigt och tar bara en timme i anspråk av din tid!
BirdLife Finland inbjuder alla fågelintresserade att delta i 19. Gårdsplanskryss-evenemanget 27.–28.1.2024. Under Gårdsplanskrysset iakttar man fåglar under en timmes tid – endera på lördagen eller söndagen på den egna gårdsplanen, i en park eller på någon annan lämplig plats och rapporterar sedan resultatet till BirdLife Finland. Till Gårdsplanskrysset görs ingen skild anmälan och ingen deltagaravgift uppbärs. Tilläggsinformation på adressen www.pihabongaus.fi.